Her kommer den dødsdømte Willie Grimes...
Hold kæft!
Jeg havde tænkt mig at forblive ædru i dagens anledning.
Den ser skarp ud.
Det bliver svært ikke at tabe hovedet.
Jeg har ombestemt mig, nu smutter jeg.
Jeg har en aftale med Oswald Mitchells.
Dumme svin!
Den passer mig ikke. Den er lidt stram rundt om halsen.
- Af med hovedet! - Vi ses i helvede!
- Rend os, Grimes. - Så for din skyld da!
Fader! Tak, gode Gud...
Jeg er uskyldig, hjælp mig!
Mr. Blake... Arthur Blake.
Ja.
Ligrøver.
Det påligger mig, at nedskrive deres sidste ord-
- så andre på vej mod fordærv-
- kan afskrækkes af Deres desperate bønner om nåde.
Jeg skal også informere Dem om, at De skal henrettes ved...
...halshugning.
For et foragteligt liv med gravplyndring og mord...
Kort sagt, De skal dø-
- og jeg er her, for at De kan bede om tilgivelse.
- De ønsker, at jeg angrer ved galgen? - Ja, på en eller anden måde.
Fik I noget ud af Willie, inden han blev halshugget?
Jeg ville gerne have haft mig en sludder med Deres ven-
- men sådan gik det desværre ikke.
Har De noget at sige til Deres forsvar, inden...
Tror De mig, hvis jeg siger, at jeg er uskyldig?
Det vil sige med hensyn til mord.
Den foragtelige gravplyndring er god nok.
Måske skulle jeg bede bødlen benåde Dem?
Da jeg vågnede om morgenen, var strisserne der.
De havde fulgt et spor af ligdele hele vejen fra stationen-
- hjem til mig. Som om jeg er så dum.
Det var det samme med Willie. Et spor af ligdele lige til hans dør.
Så blev vi anklaget for mord. Sikke noget vås!
- Men I er gravrøvere? - Ja, af den bedste slags.
Vil De fortælle, hvad der gjorde Dem så god?
Det tror jeg ikke, fader.
Når jeg tænker tilbage på det nu, føles det...
De ville alligevel ikke tro mig.
Desuden har jeg en dårlig hukommelse.
De aner ikke, hvad en munk kan tro på.
Kan dette genopfriske hukommelsen?
Tja, måske...
- Skål for Willie Grimes. - Ham får De snart at se igen.
Ja, det ser sådan ud.
Har vi god tid, fader?
Francis Duffy. Fader Francis Duffy.
De har præcis fem timer at slå ihjel.
Så længe der er whisky på bordet, snakker jeg gerne.
Det lyder som en aftale. Fortæl nu. Hvordan startede jeres karriere?
Det begyndte for længe siden, da jeg mødte Willie.
Jeg blev hans lærling.
Valget stod mellem ligplyndring-
- eller et liv på gaden for mig, min mor og min lillebror.
Er du bange?
Selvfølgelig er du det.
Jeg sked næsten i bukserne af skræk den første gang.
Det var med min gamle far, den patetiske skiderik.
Hvad bragte dig til Fortune of War?
Min mor sagde, at jeg skulle gå ned og snakke med Ronnie.
Han gav mig en øl, og sagde, at jeg skulle møde Dem her i aften.
- Hvem er din mor? - Mary Blake.
Hun sælger sager på markedet.
Jaså, "sager"...
Hvis jeg får et job, kan hun være hjemme hos lillebror.
Han er bare en baby.
Her har vi en ensom grav.
Nu skal Willie vise dig, hvordan det går til.
Hullet skal være smalt og ikke for bredt.
Nu skal du hoppe derned og slå hul på låget.
- I kisten? - Ja, få nu fart på!
- Er du færdig? - Mine hænder bløder.
Hæng i og stop ikke før du er helt igennem.
- Jeg bliver dårlig! - Spark lidt, så du kan få hånden ind.
Bind nu rebet fast i hvad end der findes dernede.
Godt.
Kom så op med dig, så trækker jeg.
Det sidder godt fast.
Hjælp mig med at få klædet op.
Det kan vi ikke tage. Det ville være at gå for langt.
Kender du hende?
- Gør du? - Det er mrs. Tulley!
- Hun bor tæt på os. - Ikke længere.
Du skal være mere hårdfør, hvis du vil klare dig i det her job.
Hvad så nu?
Se nu her...
Du har fortjent en tår.
- Hvad er det for noget? - Det er fine sager.
Du har gjort dig fortjent til det, så drik nu.
Tag den lige til mig.
Her er den!
Hvorfor slog han ikke?
Han havde det ikke i sig.
Willie var ingen morder.
Under al den snavs og skidt findes endnu mere snavs og skidt-
- men dybt inde findes et hjerte af guld.
"Fandtes", mr. Blake.
Deres ven er ikke længere iblandt os.
Præcis... Der fandtes et hjerte af guld.
Jeg blev hans lærling, og sådan begyndte mit liv som forbryder.
Hvor længe arbejdede De for ham?
Det var forskelligt. Nogen gange arbejdede han for mig.
For det meste arbejdede vi dog for en vis dr. Vernon Quint.
Den djævel truede med at angive os, hvis vi ikke leverede varerne.
Så I plyndrede kirkegårde på hans bestilling?
- Havde I frie hænder? - Ikke rigtigt.
Strisserne kunne bestikkes, men slægtningene var hævntørstige.
Vi måtte improvisere og lede efter lig andre steder.
Mærk hende lige.
Træben havde hun, udhulet i midten. Bandt det op og spillede gerne på det.
I gader og stræder spillede hun, men kunne ikke danse...
Værsgo', drenge.
- Skål for Kathleen! - Fred være med hende.
- Hun havde et hårdt liv. - Det var vel hende, som levede hårdt.
Men sikke et smukt lig hun blev.
Det var lungebetændelse, som fik ram på hende.
Venter du mange gæster, Maisey?
Hun havde ikke mange venner-
- og vi havde ikke råd til O'Caseys grædekor.
Frygtelig bekosteligt!
Undskyld, måske fortalte jeg mig.
- Du kommer kun for spruttens skyld. - Hun var en imponerende kvinde.
Det her er Arthur, Kathleens nevø.
- Hun var en dejlig kvinde. - Det er forfærdelig sørgeligt.
Mor sender sine hilsner.
Vil du have en kop te?
- Må jeg se min moster? - Ja, hun sover så fredfyldt.
Hun sover hos Herren.
Hun er død, min søn.
Død...?
Græd ikke, min ven.
Hun har fundet ro nu.
Sådan...
Du skal få en god kop te.
- Jeg kunne også drikke en kop. - Der er jo også kage.
Kom bare ud med det.
Må jeg få et minut alene med hende? For at sige farvel.
Jeg vil bede for hende, så hun hurtigt kommer op til Herren.
I kan hjælpe mig i køkkenet imens. - Vi kommer snart med te, min ven.
Det tager ikke lang tid.
Åbn døren!
Han har låst os inde!
Willie! De har opdaget mig!
Ned med det!
Jeg brækker din hals, når jeg får fat på dig!
Du skal få nogle stryg!
Kom tilbage, din slyngel!
Jeg er stolt over dig.
- Jeg vil diskutere min løn. - Hva' da?
Det er på tide, at jeg får en.
Det må vi snakke om på kroen.
- Hvornår vil du fri til mig, Arthur? - Hold mund, din gamle luder.
Kom igen, når du får løn, så skal du se en luder!
Det er virkelig på tide, at vi diskuterer min løn, Willie.
Ti stille, der er ikke engang fuldmåne!
Nu kommer irlænderne efter jer.
Ikke mig! De så kun knægten.
Du var intet uden ham.
Der snakkes om jer. I burde holde lav profil.
Vi var tvunget til at gøre det. Dr. Quint gav os intet valg.
- Kirkegården kan vi ikke komme ind på. - Han truer med at anmelde os.
Så har han jer i sin hule hånd.
Jeg håber, snart han dør.
Jeg har hørt, at han spiller violin for liget, før han går i gang.
Nok om Quint.
Når man taler om solen...
God aften, doktor.
Mine herrer!
Et glas portvin og øl til mine venner.
- Det var venligt af Dem. - Hvad har man ellers venner til?
Det var en fin fangst i går-
- men hvordan kunne I finde sådan et frisk eksemplar?
Intet mærkeligt ved det. Vi tog det bare på vågenatten.
Det gælder om at være kreativ.
I hjælper lægevidenskaben, og det skal I belønnes godt for-
- men dette er desværre ikke et hyggevisit.
Min praksis har visse behov.
Det er gået lidt trægt på det sidste.
Er du dum?
Der står jo et ganske udmærket eksemplar lige ved siden af dig.
Han er min kompagnon.
Jeg skal bruge flere lig, og jeg er ligeglad med, hvor de kommer fra.
Hvis I ikke kan levere, må jeg jo bruge Murphy-
- som kan skaffe mig to friske lig, inden ugen er omme!
Sikke et svin.
Han bliver vores død.
Lod os sågar hænge på regningen.
Jeg ved nok om jer til at få jer hængt.
Jeg vil have friske lig, og ikke det her mugne skrald.
Jeg skal bruge flere lig. Flere lig!
Det her lig stinker næsten lige så slemt som jer to.
Giv mig friske eksemplarer med det samme. Ellers ser det skidt ud.
Vi knoklede for Quint i flere år.
Vi sørgede for, at han var glad, men måtte selv leve af almisser.
Et evigt slid.
Men et job forandrede det hele.
Vi havde været ligrøvere, men nu blev det meget værre.
- Værre? - Lige præcis.
Ligrøvere stjæler lig, men gravrøvere stjæler hvad som helst.
Tidligere havde ligene bare ligget der, men nu blev det anderledes.
Gud ved, at et lig er et lig. Hvor stor skade kan det gøre?
Stor skade, hvis det virkelig vil.
- Jeg forstår. - Det gør De overhovedet ikke.
- Det tror jeg nu nok, at jeg gør. - En ting har jeg lært, fader...
Man skal aldrig stole på et lig.
Jeg håbede at få sådanne historier at høre i dag.
Da jeg hørte, at I var blevet pågrebet, skyndte jeg mig herhen.
- Så De kender til os? - I er velkendte i visse kredse.
Okkulte kredse.
- De har altså indsigt i det... ...som hører mørket til. Ja, præcis!
Først troede jeg bare, at det var noget vrøvl-
- men nu tror jeg på det, og opsøger selv dem, der kan fortælle.
Desværre er tiden med Dem kort. De ville være død nu uden mig.
- Er det rigtigt? - Jeg måtte betale for vores møde.
Er det første gang, De betaler for at være alene med en mand, Fader?
Prøv ikke at være sjov, mr. Blake.
Willie Grimes...
Det var Willie Grimes, som viste Dem gravplyndringens mørke sider.
Det vil jeg nu ikke sige. Vi snublede nærmest over det sammen.
Ronnie skaffede os et job.
Det var langt ude i ødemarken.
Det tog os en evighed at finde det, men det var besværet værd.
Sådan der.
Så er det klaret.
Du må tage det op. Jeg er helt smadret.
- Du er ved at være gammel. - Jeg er ved at være sulten.
Også mig. Vi knokler som dyr, men er altid udhungrede.
Og fattige. Det er den usling til Quints skyld.
- Vi burde tage livet af ham. - Det er ikke vores stil.
Men jeg er så sulten, at jeg kunne æde det der lig.
- Hvad har du der? - En sandwich.
- Hvad for en vits? - En sandwich. Det er mad.
- To skiver brød med noget imellem. - Det lyder bøsset.
- Man kan lægge alt muligt imellem. - Hvad er der i?
Det ligner...
Det smager bedre, end det ser ud.
- Hvordan fik du råd til den? - Jeg stjal den.
Jeg betaler senere.
Jeg vil smage, hit med den.
Vi kan dele, hvis jeg får en tår whisky.
For pokker, du var sulten!
Du får ikke noget af min del.
Jeg undrer mig over, hvorfor de begravede liget udenfor kirkegården.
Det er nok en selvmorder, som blev bandlyst af de idiotiske præster.
- Men hvorfor ved et vejkryds? - Overtro.
Så vil ånden ikke vide, hvilken vej den skal gå og forblive fortabt.
Fortabt... Som en sandwich!
- Få nu fart på! - Sikke et humør du er i.
- Willie... - Hvad er der?
Se.
Det er vel ikke en, vi kender?
- Det var mærkeligt. - Se på øjnene.
- Måske skulle vi lade det ligge. - Nej, så kommer Quint efter os.
Hvad er det, hun har rundt om halsen?
Det er hvidløg! Ronnie har masser af det på kroen-
- for at holde "ting" væk derfra.
Det lugter dårligt.
- Fjern dem ikke! - Sikke overtroisk du er.
Hvem ville gøre sådan noget?
Ingen, jeg kender, men Quint bliver helt sikkert glad.
- Træk den ud. - Aldrig i livet.
- Tør du ikke? - Aldrig i livet, sagde jeg.
Du er gået fra forstanden.
Hjælp nu til.
Nu lægger vi liget på vognen.
Sikke et rod.
Vi har brug for en ny vogn.
Hvordan skal vi få plads til liget?
Willie...
Vi smutter!
- Måske var hun ikke død. - Hun var da heller ikke levende.
- Så var hun... ...udød!
- Fandens! - Du er så klodset!
Vent... Hørte du det?
Nej, det gjorde jeg ikke.
- Willie... - Arthur...
Willie...
Undskyld...
Hvordan står det til?
Nu er den væk.
- Hvorfor slog du mig? - Den sad jo på dig!
Du bløder jo!
Bliv væk! Måske er du smittet!
Hvad er klokken?
Det bliver lysere? Så er den nok væk.
- Skal vi komme af sted? - Det tror jeg.
Det var vildt.
Pas på.
Flyt dig, Arthur.
- Hvad har du gang i? - Se nu...
Lad være med det der, din galning!
Hold så op, din galning!
Nu smutter vi!
Jeg har en ide.
Tak for dit offer, mit barn.
Vi fik aldrig besvær med Quint igen, og de udøde blev en sand guldgrube.
Folk betalte i tifold for dem, og jobbene væltede ind.
Vi havde fundet en helt ny verden. Eller også havde den fundet os.
Der begyndte virkelig at ske ting og sager.
Så handel med udøde var altså mere lukrativt?
Ja, bestemt. Det var der, pengene var.
Jeg og Willie Grimes tjente godt på både døde og udøde.
Hvem betalte jer?
En lille flok, der forstod at sætte pris på varerne.
Det skete naturligvis, at rivaler stjal vores varer-
- ved at true os på livet.
- Rivaler? - Bedrageriske svin.
Willie og jeg drog sorgløst på arbejde-
- men nogle tog det mere alvorligt. Nogle af dem var virkelig lede.
Specielt en flok galninge der gik under navnet Murphyklanen.
Den berygtede Murphyklan...
Jeg har hørt mangt og meget om Cornelius Murphy og hans bande.
De hadede os.
Vi foretrak at arbejde i ubemærkethed, men de gjorde et stort væsen af sig.
De fik os til at fremstå som amatører.
- Er I stødt på dem på det seneste? - Ja, beklageligvis.
Nu skal De høre om mit livs mærkeligste job.
Det var forbandet ejendommeligt.
Hvis du faldt død om nu, ville jeg smide dig op i vognen og holde fri.
Du ville ikke få en krumme for mit whiskyinficerede lig.
Hvis jeg dør først, må du gerne sælge mig.
Det ville aldrig falde mig ind.
- Ville du virkelig gøre det? - Måske.
Det var dog det frækkeste.
- Hvad synes du om min nye vogn? - Den er vældig moderne.
Jeg overvejede at samle hestepærer på den og sælge dem som gødning.
Det er godt betalt og lovligt. Hugo Fortune fortalte mig om det.
Jeg har ikke prøvet det, men du må låne vognen, hvis du har lyst.
Glem det.
Hvad sagde Ronnie om det her job?
Der skulle ligge et lig her, som ikke vil forsøge at overfalde os-
- og som oven i købet er en mindre formue værd.
Helvedes!
Sikke en bunke lort!
Tag spaden.
- Den er frossen. - Hvad?
Jorden er frossen.
Det kommer til at tage hele natten at grave her.
Hvorfor er jorden frossen lige her?
Hvis bare det, der ligger dernede, er frossen, så bliver jeg glad-
- for så kan det i det mindste ikke hoppe op og forsøge at dræbe os.
Nej, men det er usædvanligt.
Ja, Arthur, vældig usædvanligt.
Jeg starter, så kan du slutte af.
Fandens!
Det ligner jo en barnekiste.
- Vil de have kisten og det hele? - Ja, vi skulle ikke prøve at åbne den.
Jeg bærer den ikke. Den er iskold.
- Så må vi jo smadre den. - Den er mere værd uåbnet.
Av!
Giv mig kniven.
Hvis jeg bare kan få den derind...
Vær nu forsigtig.
Jeg fryser fingrene.
Vi giver op.
Nej, hvis vi pakker den ind, kan vi bære den.
Hvad skal vi pakke den ind i?
Sikke tung den er! Det er ikke et barn.
Se lige der...
- Hvad tror du, det er? - Aner det ikke.
Jeg har aldrig set noget lignende.
Den bevæger sig vel ikke?
Nej.
Måske er det et misfoster fra Dotsies cirkus.
Det ligner ikke et af Dotsies misfostre.
Sikke et stort hoved den har.
Den bliver lettere at bære nu.
Den er ikke så kold længere.
Lad os komme væk herfra.
God aften, mine herrer.
Vil De være så venlige, at overlade liget til mig?
Kender du det røvhul?
Tag det ikke ilde op, Cornelius. Han er ikke tør bag ørerne endnu.
Giv mig liget.
Det her er Cornelius Murphy, Arthur. Giv ham nu liget.
Tager du gas på mig?
Gør, som chefen siger, hvis du vil leve i morgen.
Dygtig dreng. Giv det til ham.
Gør ikke noget dumt.
Gør, som han siger. Jeg forklarer senere.
Læg det på jorden.
Gør det så.
Det tog flere timer at få det op. Jeg giver det ikke væk.
- Slip det, og du får lov at leve. - Slip liget!
Mit hoved...
Der er nosser i dig.
Når du er færdig med det der fjols, kan du slutte dig til Murphyklanen.
Nogen stjal vores bytte.
Jeg burde få mig et andet job.
Jeg er helt forvirret. Hvordan gik det dog til?
- Hvem sagde du, at det der var? - Cornelius Murphy.
Du skal være glad for at være i live.
- Jeg tror han tilbød mig et job. - Vil du droppe vores gode forretning?
Nej, han var lidt for rå for min smag.
- Skal vi smutte på Fortune of War? - Smut du bare.
- Jeg har ikke en klejne. - Heller ikke jeg.
Men jeg har mødt en ny tøs, som måske kan låne os lidt.
Det lyder jo godt.
Nogle gange var det hårdt, og vi måtte klare os uden noget-
- men for det meste gik det fint.
Tog du imod Murphys tilbud?
Nej, men jeg overvejede det.
Han var en hård hund. Ja, selv hans lus betalte leje.
- Men I mødtes igen? - Ja.
De anså sig for at være smartere end os.
- Hvornår mødtes I senest? - Det er ikke længe siden.
Men først skal De høre om dengang da jeg arbejdede med Hviskeren.
En klam type... For ikke at tale om Den Rynkede!
- Jeg kendte alle ligrøverne. - Mr. Blake!
Havde vi haft tid, ville jeg gerne have hørt alle Deres beretninger-
- men nu vil jeg høre om Murphyklanen.
Jeg er træt af at tale om dem. De fik som fortjent.
Hvad mener De?
Jeg vil bare gerne, kunne afslutte mit kapitel om Murphyklanen.
Fortæl mig nu om Cornelius.
Ok, lad mig nu se...
En rigtig galning fra en slægt af galninge.
Han havde ingen sans for humor, og var på niveau med Lucifer.
Og hans bande?
Cornelius og hans bande havde fået smag for de udøde.
De tog det vældig personligt.
Hans far var hjernen bag det hele, og han lod så Cornelius gøre arbejdet.
Han var kendt som en rigtig ond djævel.
Willie og jeg blev rådet til at holde os fra dem.
Vi holdt os oven vande med Ronnies hjælp-
- og skaffede os tilmed en lærling, Fannie Briars.
Hun havde været vragplyndrer.
Vragplyndrer?
Hun lokkede skibe på grund og plyndrede vragene.
Men hun kedede sig, og begyndte med gravplyndring.
Fanny Briars...
Smukke, smukke Fanny Briars...
Arthur siger, at jeg er smuk.
Så må han være fuld, din gamle fyldebøtte.
- Ti stille, jeg er jo smuk. - Ja, det er du. Lyt ikke til ham.
I burde skamme jer.
Her kommer det!
Er De klar, mr. Grimes?
Når jeg har drukket ud, sætter jeg glasset på hovedet.
Så kan I gå i gang.
Ok, så er det nu.
Hvor sexet.
Det er uafgjort!
Jeg burde have vundet!
Næste gang tager jeg dig. Du snød mig for sejren!
- Næste gang vinder du. - Ja, det gør jeg!
- Kan I snakke forretninger? - Jeg er ædru som en dommer.
Kan du huske Maisey O'Connell?
Du skal have nogle stryg!
Hun er en ven af familien.
- Hun vil vel ikke vide af dig? - Nej, præcis som min familie.
Hun var her den anden aften. Hun arbejder på lighuset nu-
- hvor de tager hånd om mange af de mere mobile lig.
Det var hendes første aften, og hun kendte ikke til de særlige leverancer.
- Hvad skete der? - Det sagde hun ikke.
Jeg fyldte hende med sprut, til hun var helt lam-
- kaldte på en vogn og lukkede kroen.
Jeg sætter aldrig fødderne på det sted igen.
Kom så, ind med dig.
Jeg, som har så dårlige nerver.
Hun var så skrækslagen, at hun insisterede på, at jeg tog med.
- Var det en slem dag, Maisey? - Undskyld?
Har du haft en slem dag, Maisey?
Herre Gud, et øjeblik troede jeg, at jeg havde drømt det hele.
Jeg sætter aldrig min fod der igen.
Måske bliver det bedre i morgen.
Nej, der går turen til kirken.
Det jeg så, var ren og skær ondskab.
Var det uhyggeligt og ækelt?
Mig kan du sagtens snakke med. Jeg er en god lytter.
Hvad var det, du så?
En levende død.
- Bingo. - Vidunderligt.
Hun var skræmt fra vid og sans.
De skulle have fået en sending den morgen-
- men skibet forliste ud for Langol's Island.
- Kun én kiste blev bjærget. - Hvad var der i den?
Det tog en evighed at få den op.
Jeg er en gammel dame, og jeg var helt alene.
Men du fik den op.
Ja, jeg fik den op.
Fantastisk!
Vidunderligt, Ronnie!
I er forfærdelige! Stakkels kvinde.
Hvordan slap hun væk?
Den havde mig i sine klør. Satans uhellige greb!
Jeg stirrede ind i de døde sorte øjne-
- og så mig selv skrige!
Jeg troede, jeg skulle dø.
Herregud, du er heldig at være i live.
Det var forfærdeligt.
Den blege, edderkoppeagtige ting...
Var det ikke for mit kors, ville den have flået mig levende.
Korset, siger du?
Det er godt, at resten ikke nåede frem.
Der skulle være kommet to til, men de forsvandt til søs.
Siden hørte jeg, at de var skyllet i land og skulle bjærges.
Jeg vil ikke have mere med det at gøre.
Nogle kirurger tror åbenbart, at de kan være nøglen til udødelighed.
- Det er derfor, de vil have fat i dem. - Udødelighed?
- Hvem skal med til Langol's Island? - Let tjente penge.
Det lyder godt, men vi skal bruge et krukstifiks.
- Krucifiks, hedder det. - Så er der bare ét problem.
Hvor meget skal du have, Ronnie?
Det var ikke det, jeg mente.
De har allerede hyret nogen til at hjælpe sig.
Lighuset har bedt Murphyklanen om hjælp.
- Det var så det. - Lort.
Hvad er Murphyklanen?
En ondskabsfuld bande, som jeg ikke vil krydse klinger med.
- Det ville være vanvid at prøve. - Så slemme kan de heller ikke være.
Lad mig fortælle dig noget...
Først har vi møgdyret selv, Samuel Murphy.
Edderkoppe-Sam viser sig aldrig.
Han bliver kaldt sådan, fordi han leger med sine ofre i timerne-
- inden han skærer deres øjne og tunge ud med sin jernklo.
Så er der hans søn, Cornelius Murphy-
- et af de ledeste svin jeg nogensinde har mødt.
Det siges, at han kvaser knoglerne fra de grave, som han plyndrer-
- for at sniffe pulveret.
Han kan lugte sig frem til et lig, inden det er blevet koldt.
Valentine Kelly er Murphys højre hånd.
Det siges, at hun næsten blev brændt ihjel på Valentins Dag.
Hun skjuler sit deforme ansigt-
- for alle, undtagen for dem hun vil dræbe.
Så har vi Bulger, som er Murphys loyale tjener.
Murphy har reddet hans liv.
Han var tandløs, så Murphy fik sat hundetænder i munden på ham.
Bulger kan takke Murphy for alt.
I er en flok kujoner! Der er jo penge at tjene.
Det kan vi glæde os over i lang tid fremover.
- Mener I, at I er bange? - Ja.
Det ser sådan ud.
- De kan ikke være værre en ligene. - Glem det, Fanny.
- Jeg holder mig til kirkegårdene. - Tag jer sammen!
Du er vores lærling, ikke vores kompagnon.
Dæmp dig lidt ned, lille ven.
- Tak, men vi takker nej. - Det er måske også bedst.
Jeg ville bare give jer et forspring.
Murphy og hans bande tager ikke derhen før i morgen.
- Der kommer andre jobs, Fanny. - Hvornår?
Sådan en chance får vi ikke igen, så længe vi er nogle krystere.
Pengene ville række længe, og vi ville kunne nyde livet.
Vi kunne tage på Sinister Duck-
- i stedet for at hænge på det samme sted hver aften.
Vi drømmer jo om et bedre liv.
Drømme kan være farlige.
Fortune of War er fuld af fortabte drømmere.
Willie har ret. Vi må holde os til de mindre jobs.
- Willie Grimes... - Hvad er der med ham?
Du ville klare dig bedre uden den fyldebøtte.
- Han trækker dig ned. - Vi har kendt hinanden længe.
Vi ville have været på øen nu, hvis det ikke var for ham.
Vi kunne være væk, inden de andre dukker op.
Det ville slutte blodigt. Du ved ikke, hvad de er for nogle.
Det tog mange år, før jeg fik tag på det her.
Sådan et job kræver erfaring.
Hvis vi skal klare os i denne verden, må vi kæmpe for vores ret.
Cornelius og hans far kan ikke være så farlige.
Da Cornelius var fem år, fik han en spilledåse af sin mor.
Han elskede den. Trak den hele tiden op.
Hans far trampede på den, så den blev knust.
En gang fandt Cornelius en lille kylling.
Han kaldte den Pappy og gav den mad.
Han knyttede sig til den.
Hans far trampede den ihjel.
Stakkels lille Pappy lå helt udtværet på gulvet.
Senere fik han en kanin af sin mor.
Cornelius ville ikke lade sin far skade kaninen.
Derfor kvalte han den, og åd den-
- så hans far ikke skulle gøre den fortræd.
Han er opfostret som en skånselsløs morder.
Fanden i det! Jeg tager til Langol's Island.
Jeg klarer mig selv.
Hvis I er for feje til at tage med, så ses vi på kroen senere.
Du kan ikke tage af sted alene.
Så spring ud af sengen og tag med.
- Jeg er træt af at være flad. - Der kommer andre jobs.
Alt kommer til at gå godt. Kom nu Arthur, vi kan klare det her.
- Hvad laver du? - Viser, at det er besværet værd.
Det kommer til at gå galt.
- Fanny? - Arthur...
Glem det, Fanny.
Jeg drager ikke til den ø. Afdiskuteret.
Vi må være gået fra forstanden, når vi vælter rundt her midt om natten.
Lader du en kvinde bestemme over dig?
I vil takke mig, når I ser, hvor rige vi bliver på de her lig.
- Hvis vi ikke selv bliver til lig. - Hold kæft, Willie.
Nu er vi her, og kan lige så godt få det bedste ud af det.
Sikke en tåge. Hvor langt er der?
Vi burde være fremme ved morgengry, hvis vi ikke rammer et eller andet.
- Så som hvad? - Der findes ting og sager i havet.
Sager man ikke vil støde på.
- Har du været her før? - Nej.
Jeg har bare hørt tale om dem.
Min far plejede at fiske her. Min bror og jeg kiggede på fra bjerget.
Sikke et fint minde.
En gang, da han var på vej i land-
- begyndte vandet rundt om ham at boble, og så så vi den...
En sort tåge lagde sig rundt om båden.
Han forsvandt ned i dybet, og kom aldrig op igen.
Det var virkelig et fint minde, Arthur.
Han var en god mand. Han slog os aldrig og arbejdede hårdt.
Det var dumt af ham at fiske her.
Ja, det var det.
Vi har vel et par timers forspring? De kommer jo ikke før i morgen.
Vi snupper kasserne og smutter.
- Er det ok, Willie? - Ja, det er fint.
Tog du krucifikset med?
Naturligvis!
Hoppe hejsa.
- Hørte I det? - Ja.
Hvad var det?
Det er Arthurs far, der vil snakke et alvorsord med ham.
Der findes værre ting her end min far.
Jeg hader, det her sted.
- Det er uhyggeligt. - Vi holder mund, til vi er på land.
Væk mig, når vi er der.
Vi må være gået fra forstanden.
Kan du ikke være lidt stille?
Ellers skærer jeg halsen over på dig.
Hvad skal vi nu gøre? Vi skulle jo ikke dræbe nogen!
- Vi slår ham bare ud. - Så han kan dræbe os?
- Forstår du, hvad du har gjort? - Det er vores tur nu.
- Vi bliver rige. - Din dumme ko!
Stil kasserne ved siden af hinanden.
- Gør, som jeg siger. - Jeg har gjort meget dumt i mit liv.
Men jeg har aldrig skadet nogen for pengenes skyld.
Vi smutter nu! Med eller uden hende.
- Vi tager det med, som vi kom efter. - Er du blevet sindssyg?
- De er jo lige her! - Vi kan smutte uden at blive opdaget.
- Tomhændede. - Du forstår ingenting.
- Hvis vi bliver her, så dør vi. - Ham der var ikke et problem, vel?
Kom nu! Vi har ikke hele dagen.
- Alle bestemmer ikke over mig. - Lad os nu bare få det overstået.
Willie!
- Hvad så nu? - Flyt dem over i buret.
Tror du, at de stiller sig på række, og valser derind af sig selv?
- Se her! - Hvad skal vi bruge den til?
Med den i munden kan de ikke bide os.
Når de springer op, propper vi den ind-
- putter dem i buret, og slæber dem efter båden hjem.
Drukner de så ikke?
Kom nu, drenge. Ikke så bekymret.
- Er du klar? - Vær forsigtig.
- Hvad sker der? - Det er forfærdeligt.
- Arthur? - Der ligger en fod her.
- Meget mærkeligt. - En fod!
Den får vi ikke meget for, eller hvad?
En fod! Hvad helvede!
- Få den væk! - Jeg har den!
Elskede!
Få den væk!
Stå stille!
Stop!
- Er du ok? - Ser det sådan ud?
Hvad griner du af? Den slog mig næsten ihjel!
Den sagde elskede til dig. Hørte du det?
Hvad nu, hvis jeg er blevet smittet.
- Hvad nu, hvis jeg bliver som dem! - Lad mig se.
- Grin du bare! - Det er jo ret...
En, to, tre, fire og fem.
Jeg har fem lig at sælge i aften.
Drop det!
- Alt det her er din skyld! - Der var ingen, der tvang dig!
Du og Fanny har ødelagt alt for mig.
Bland ikke stakkels Fanny ind i det.
- Hvad gør vi nu? - Jeg har en plan.
Nej, nej!
Fanden tage det her!
Mr. Murphy!
Måske kan vi finde en løsning?
Jeg er tilfreds, som det er nu.
I sidder fastspændte til buret-
- som jeg skal tage med mig hjem på slæb efter min båd.
Måske har de brug for hjælp, nu da mr. Bulger er gået bort?
Jeg vil hellere sælge jeres lig.
- Din svinepels. - Spil nu med!
- Forlader rotten den synkende skude? - Ja, lige præcis.
Hvor ærefuldt.
Var det også ærefuldt at bestjæle mig, og dræbe min kære ven Bulger?
Det var ikke vores mening, Cornelius.
Vi ville bare tjene et par håndører.
Sig mig, mr. Blake...
- Trives De med Deres erhverv? - Ja, det gør jeg vel.
Det kan være lidt dødt i perioder.
I må forstå, at jeg elsker mit erhverv, mr. Blake.
Vores slægt har stor erfaring.
Jeg lægger stor ære i det her.
Når der så dukker en op som dig, der tror, han kan trodse mig...
Så bliver jeg vred, mr. Blake.
Og Grimes...
Du burde have vidst bedre!
Rolig nu, Cornelius. Jeg ville bare trække lidt frisk luft.
Valentine...
Vis dem dit ansigt.
Willie!
Lad os komme væk!
Har I tænk jer at blive gode venner? Jeg gider ikke brok før efter midnat.
Hvad glor du på?
Du ville svigte mig.
Det var bare noget, jeg sagde.
Du ville gå med i Murphyklanen og glemme alt om mig.
- Jeg har lært dig alt, hvad du ved. - Jeg var tvunget til at sige noget.
Jeg er skuffet over dig, Arthur.
I lige måde.
- Hvad med stakkels Fanny? - Den sæk fik, hvad hun havde fortjent.
- Synes du det? - Det var jo hendes ide.
Hun sagde, at du var en kujon, og at jeg burde gå solo.
Du er hermed på egen hånd. Nu må det være nok!
- Godt så. - Skønt, at slippe af med dig.
Jeg kan klare mig bedre på egen hånd.
- Ud med jer! Ud herfra! - Godnat.
Ud af min kro!
Vi skiltes, efter at have skændes som et par kællinger.
Sikke en slutning på et godt venskab.
Det er en uge siden, og nu sidder jeg her.
- Men De dræbte Cornelius Murphy? - Det er ikke min stil, fader.
- Var det Grimes, som dræbte ham? - Fanny slog ham ihjel.
Cornelius og Valentine måtte bare klare sig selv.
- Overlod I ham til døden? - Ja.
Nu sidder jeg her, ganske uskyldig, og venter på guillotinen.
Ingen af os er uskyldige, mr. Blake.
Jeg har lyttet til Deres historie, og De er langt fra uskyldig.
Guillotinen er for let en løsning for Dem.
Grimes var heldig, at han slap uden om mig.
Det var hyggeligt at møde dem, mr. Murphy.
De må være skuffet over Deres søn.
Efter al den træning blev han slået af et par simple fyre som os.
De er ikke simpel, mr. Blake.
De er faktisk yderst speciel.
Det er sjældent, man møder én, som må tilbringe resten af livet i smerte.
Skynd Dem, jeg skal snart under kniven.
Nej, der bliver ingen guillotine.
De er ikke lige så heldig, som Deres ven.
Jeg har andre planer med Dem.
Du skal vise respekt for Murphyklanen!
Er det forstået, din lille djævel!
Det er her det slutter for dig, Arthur Blake.
Din snotunge! Det slutter her!
Jeg skal flå dig åben!
Gør det bare! Din søn var en idiot!
Din djævel!
- Willie! - Arthur!
Du er udød.
Det der bid gjorde mig overnaturlig.
Det tog lang tid at finde hovedet. Det er lidt forvirrende.
Jeg troede, at løbet var kørt.
Han slog vist hul på dig.
Godt at se dig! Jeg troede, du havde fået nok af mig.
Tag det roligt.
Du ser forfærdelig ud, Willie.
Godt, at de tog mig først. Ellers havde du været død nu.
- Sådan der, ja. - Jeg skylder dig en tjeneste.
Tænk sig, at han kom efter os.
Han sagde, at han var præst, og jeg troede faktisk på ham.
Tror du, vi kan få noget for ham?
Lad os komme væk herfra.
- Det er for vildt, at du er udød. - Er du god til at sy?
- Er du som en kat med ni liv? - Det her kan vel ske igen.
Vi burde tage tilbage til øen, og få en af dem til at gnave lidt i dig.
- Nej, tak. - Det er det bedste, som er sket mig.
Er du ok?
Jeg skal tænke over det. Du begynder vel ikke at spise mig?
Nej, men det er det bedste, som er sket for mig.
- Jeg føler mig lidt sulten. - Vi smutter hen på kroen.
Det her er en anden slags sult.
Jeg er skrupsulten, Arthur.
- Lad mig få en lille bid. - Nej, lad mig være!
Oversættelse: Jeanette Petersen PrimeText International
Textadmin: PrimeText International www.primetext.tv